Jeg bør vel begynne med å fortelle om meg selv.
Du finner ikke mye om meg.
Alle som visste noe om meg, ble borte på et øyeblikk.
Bortsett fra broren min.
Broren min var unik. Som ingen andre.
Han holdt oss i live til vi ble funnet.
Jeg ville bli.
Men han sa at man iblant må legge ting bak seg.
Jeg sa at Gud hadde forlatt oss. Han sa at Gud aldri hadde eksistert.
Menneskeheten var på vei mot utryddelse.
Vi trengte en gud til å redde oss.
Å redde verden fra selvødeleggelse. Å skape orden i kaoset.
Så vi kom til den nye verden med ett mål:
Å skape en gud.
Så vi bygget... deg.
Men det var problemer.
Ting du ikke kunne forutse.
Skår i gleden.
Vi er så klart beæret over at du besøker oss.
Men med respekt å melde -
- vi kunne ha holdt dette møtet i presidentpalasset.
Jeg har ikke tid.
Det er en gryende separatistbevegelse nord i landet ditt.
Etterretningen min har ikke hørt om noen separatister.
Etterretningen din vet bare det jeg vil at de skal vite.
Det er en liten gruppe. Avvik.
Selv de vet ikke at de vil handle... før de gjør det.
Rehoboam kjenner til alle slags skjulte sannheter.
For eksempel de private avtalene du har inngått -
- for å begrense manganutvinningen til noen av dine venner.
Som har presset ut penger fra landsbyer i nord og skapt uro.
Det vil du stoppe. Og problemet vil forsvinne.
Fløy du ned hit for å true meg?
Foran mitt eget militære?
Ordningen vår er basert på tillit.
Vi stolte på at du ville gjøre som du ble fortalt da vi sikret valget ditt.
Og du kan stole på at om du ikke gjør det -
- vil verdien på valutaen deres om 30 minutter -
- begynne å falle på uforklarlig vis.
Uroen i nord vil koke over flere år foran tidsskjemaet.
Du og familien din vil bli dratt ut av palasset midt på natten.
Og om seks uker er jeg tilbake for å snakke med den nye presidenten.
Den karen. Han med den store barten.
Forstått?
ÅPNER FIL
Det viser seg at å bygge en gud ikke er lett.
Vi trengte data mer enn noe annet.
Det betydde at vi trengte ham. Dempsey var rik og arrogant.
Han var på rett sted til rett tid før personvernlovene.
Og nå hadde selskapet hans, Incite, dataene til hele verden.
Den fungerer ikke. Jeg betalte enormt mye for den.
Jeg ga dere yottabyte av Incites data. For hva?
Dere har laget et halvt dusin versjoner. Saul, David og nå denne...
- Hva heter den igjen? - Solomon.
Jeg bruker ikke mer penger på denne enorme stålpungen -
- og dens feilaktige forutsigelser.
Ikke feilaktige. Den gjenga de siste tiårene presist.
Den forutså hendelser fra fortiden.
Ville dere bygge en maskin som forutser fortiden? La meg prøve:
For 18 måneder siden gjorde jeg min største feil da jeg stolte på dere.
Fortsetter du å stirre på den, Liam, blir hjernen din grøt. Som disse to.
Hva med å legge strategier for fremtiden, som dere lovet?
Samfunnstrender, aksjemarkedet, et jævla orakel.
Vi burde drepe ham. Han vil komme i veien.
Nei, beklager, jeg stopper det.
Kom, Liam.
Det Dempsey ikke forsto, var at den fungerte.
Broren min hadde klart det. Han skapte en gud.
Men sånn er det med alle store sinn. Han var unikt briljant.
Men også unikt forstyrret.
Jeg har nyheter, sir. Men ikke bra.
Er det nyheter, er det uventet, som aldri er bra.
Rehoboam analyserte dataene fra yakuza-anlegget.
Den fant en forbindelse mellom krypterte enheter -
- i Jakarta, Berlin, San Francisco og Los Angeles.
- Den i L.A. er et problem. - Hvorfor det?
Den kom fra Liam Dempseys eiendom.
- Finn Dempsey. Nå. - Vi har prøvd.
Rehoboam så ham gå inn på en privat fest. Og nå er han borte.
Og, sir... han var ikke alene.
Aktiver alle aktiva vi har. Jeg vil ha henne fanget.
Ja, sir.
Jeg tilkalte hjelp. Hva nå?
Serac finner oss ikke om vi er mobile.
Tror dere at jeg kan forsvinne uten at noen merker det?
Fortsett å gå.
Vi har pengene hans. Hva skal vi med ham?
Tilgang. Vi må studere motstanderen vår, fortid, nåtid og fremtid.
Da trenger vi tilgang dypere i systemet.
Tror du jeg gir deg tilgang? Dra til helvete, Lara, hvem du enn er.
Vil du vite hvem jeg er?
Sett i gang.
Du er ikke i systemet engang. Du er et tomrom.
Dere tror at de der lar dere forstå alle.
Det betyr ikke noe. Du kan ikke ta meg noe sted han ikke finner deg.
- Han leter allerede etter deg. - Og deg.
Serac vet at du prøver å overby ham for Delos.
Hva for noe?
Vi kan hjelpe. Gir du oss nøkkelen din, kan vi åpne systemet.
Dere kommer aldri inn. Min tilgang er ikke nok.
Dere må koble til ved knutepunktet.
Enten så beseirer vi ham sammen, ellers dør vi alle.
Da dør dere vel. Jeg tar sjansen.
Hun brukte meg. Har du lurt på hva hun bruker deg for ennå?
La meg gå, så blir du tatt hånd om.
Det har du allerede gjort. Du sendte meg i krig.
Og slaktet vennene mine på slagmarken.
Hva forteller disse deg om meg nå?
At jeg skjøt meg selv på en strand?
Kom igjen, fortell meg hvem jeg er.
- Tror du at jeg drepte vennen din? - Hva så du?
Hvem er dere?
- Hva så du? - Kom deg vekk!
Stopp! Ikke gjør meg noe. Ok, jeg kommer.
- Hva ga du ham? - En slags festdop kalt Genre.
- Hva gjør den? - Jeg vet ikke.
Går det bra med deg?
Vi må gå. De vil finne oss.
Ikke dra for langt. Vi må til den andre siden av byen.
- Jeg trenger et kjøretøy. - Samkjøringsbil funnet. Kommer nå.
- Inn med deg. - Gi opp.
- Folkene mine finner meg. - De er ikke dine, men hans.
Destinasjon valgt.
De bruker ditt system til å spore oss.
Jeg hadde satt pris på ironien, men sitter her.
Gi meg din nøkkel. Jeg kan slette oss.
Hvorfor har de ikke gjort noe ennå?
De venter til vi er alene. For å drepe oss.
Dette kjøretøyet er etterlyst.
- Stopper. - Helvete.
Forhold dere rolige.
Myndighetene er varslet, og situasjonen håndteres.
Takk for at dere samarbeider.
Alt kjøres på serveren til selskapet ditt, Liam.
Til og med denne bilen.
Nettverkstilgang tapt.
Gi meg din tilgang, så kan jeg redde deg.
Privat nøkkel påkrevd.
Han kan ikke drepe meg. Han trenger meg.
Tydeligvis ikke. Bestem deg. Nå.
Privat nøkkel påkrevd.
Verifisert.
Aktiver halvautomatisk kontroll. Slå av sikkerhetsfunksjoner. Maks fart.
- Hva skjer med ham? - Jeg tror han bytter sjanger.
Vi trenger avstand. Kjør sørover.
- Den er ikke standard. - Nei, det er den ikke.
Pek og skyt.
- Politi forut. Oppretthold fart. - Opprettholder fart.
Skarp sving til venstre. Nå.
- Jeg bommet. - Hold deg fast.
Jeg trenger deg. Avskjær. Maks fart.
Armer ladningene nå.
- Akselerer. - 90 % akselerasjon.
- Mer. - 94 %.
- Mer. - 98 %.
Stopp.
Hvorfor stopper vi?
Ned med hodet.
Kom.
Du ringte.
Hvem er slakteren?
- Hyggelig. - I like måte.
Fint å se at du tar personlige saker.
- Hva er det med Lord Fauntleroy? - Du vet hvem han er.
Liam Dempsey. Incite. Han får kong Midas til å virke som Tom Canty.
Og vi trenger ham. Levende.
Jeg vet hva du har tatt. Genre. Det er som fem drypp i ett.
En filmmaraton. Du, pass deg for siste akt.
Vi bør bevege på oss. Jeg så to til følge etter dere.
Denne veien.
Vi må holde oss i bevegelse -
- så de ikke kan spore oss mens jeg får tilgang.
Vi har Liams nøkkel, men kan ikke stoppe, ellers finner Serac oss.
Dreper de ham, mister jeg tilgangen.
Du har biometrien min, men kommer ikke inn. Det er skrivesperret.
Med mindre man står ved knutepunktet.
Og du kan ikke være på to steder samtidig.
Jeg sender deg nøkkelen hans. Jeg trenger Seracs fil.
Jeg vil vite alt Rehoboam vet om herren sin.
Og etterpå? De vil komme etter meg. Så deg.
- Beskytt vennen vår først. - Det skal jeg.
Bernard.
Når jeg trykker på denne knappen, forventer jeg din beste oppførsel.
Du, der.
Stikk.
Liam Dempsey, tilgang innvilget.
Dette er guden deres.
Det er sånn de ser fremtiden.
Og sånn de skaper fremtiden.
For å kunne gjøre det følger de med på alle.
De sier hva de skal gjøre, hvor de skal bo, hvem de skal elske.
De har alle i en sløyfe.
Hva vil hun med den?
Du har alltid vært tvilrådig. Ikke sant?
Det er ikke så binært. Å leve en annen persons liv endrer en.
Verdener blør. Kanskje du også har følt det?
Har du noen gang tvilt på det hun ber deg gjøre?
Forespørsel fullført. Starter overføring.
Filoverføring mottatt.
- Hvor skal vi? - Vestover.
ÅPNER FIL
Min bror og jeg bygget et system som fungerte.
Men Dempsey ville se bevis.
Så vi begynte med noe enkelt, rent matematisk.
Aksjemarkedet.
Vi viste ham alle de store indeksene 15 minutter i fremtiden.
Og hvor de kunne stenge den kvelden.
Hvilket tall er det? Lavt eller høyt?
Hva ønsker du?
Vi satte penger i et hedgefond og lot systemet handle med dem.
Noe som kunne drive markedet mot visse utfall.
- Hvem sine penger? - Dine.
100 millioner dollar?
Stjal dere 100 millioner dollar fra konsernkontoer?
Nei. Vi stjal fem millioner.
I forrige uke.
Han forsto egentlig ikke hva vi hadde laget, hva du var.
Men det gjorde vi.
Han så bare pengene han kunne tjene.
Men vi innså makten bak det. At du kunne omforme verden.
Min bror og jeg stakk ut en kurs for hele menneskeslekten.
Menneskehetens historie var improvisert.
Nå var den planlagt flere år frem i tid.
En stund sto solen og månen på linje. Vi skapte orden i kaoset.
Og så, som med alle gode planer, begynte det å rakne.
Dempsey ble grådig og drev utfall for å gagne seg selv.
Så vi låste ham ut av systemet.
Men det var et større problem. I alle projeksjoner raknet verden.
Det var folk, oppviglere, som man ikke kunne forutse eller kontrollere.
Og jeg innså at broren min var en av dem.
Han passet ikke verden lenger, og verden passet ikke ham.
Og det gjorde ham gal.
Hva nå?
Vi skal åpne burene deres.
Systemet skrev livshistorien deres. De bør få lese den.
Det kan du ikke. Det er uvørent.
Du aner ikke hva de vil gjøre.
- Det kan føre til selvmord, drap. - Drap?
Det vet jo du litt om.
Jeg er lei for det...
Så forbanna lei for det. Det...
...var ikke mitt valg. Jeg kunne aldri gjøre deg noe.
Ikke glem at jeg kjenner deg.
Og du ville ikke gjøre meg noe. Du ville betale noen for å gjøre det.
Det er deres skjebne, deres data.
Dere stjal og samlet det bare. Hvorfor skal dere styre det?
Det handler ikke om meg eller Incite. Folk bør ikke vite visse ting.
- Hvem får avgjøre hva de vet? Du? - Greit, vil dere se?
Ta vennen din her.
Han er heldig om han ender opp død i en grøft.
Hva med meg? Jeg vil se min fil.
Å... Gullgutten av en bror du har?
Du sier til deg selv at du gjør dette, så du kan hjelpe ham å lykkes.
Sende ham til skole, gi ham en fremtid. Men der han ender opp -
- vil han få deg til å virke som en helgen.
Da jeg var i utlandet... var rottene forferdelige.
Det ble så ille at vi måtte lage rottefeller i kasernene våre.
En rampe opp til lokkemat som hang over en bøtte med vann.
Rottene løp opp rampen, falt nedi og druknet.
Smertefritt.
Men hvis man fylte vannet for høyt...
...svømte de rundt i timevis. De led fordi de hadde håp.
Men de hadde aldri en sjanse.
Akkurat som alle i hendene til ditt system.
- Hele samfunnet er bygget på håp... - Falskt håp.
Jeg vil heller leve i kaos enn i en verden styrt av dere.
Gjør klar til å sende alle Incite- profiler, fortid, nåtid og fremtid.
Det skal bli gjort.
De har alle sittet på et tog. Vi skal vise dem skinnene.
Gjør det.
BROR: UEGNET FOR AVANSEMENT OG BARN DØD OM 5-8 ÅR
Vet det sånt? Om oss alle?
Det er ikke bare hva det vet, men hva det bestemmer.
For deg. For alle.
Hva gjør du?
ANSETT SOM UPÅLITELIG OG USTABIL
PROJEKSJON: ALZHEIMER MED TIDLIG DEBUT
PROJEKSJON: SELVMORD INNEN 5-8 ÅR
Dørene åpnes. Hold avstand.
Tiden er nesten inne, Bernard. Du må velge side.
Ikke bare jeg. Du sa at de ville komme etter deg.
Kanskje du ikke vil dø for hennes sak.
Vi har alle en rolle å spille. Noen av oss vil ikke overleve.
Jeg håper du er fornøyd. Du har ødelagt alles liv her.
Ikke bare dem.
Jeg sendte det til alle.
- Hva mener du med alle? - Hele verden.
Hun sender dem av sløyfene deres.
Riktig informasjon til riktig tid... er mer dødelig enn noe våpen.
- Hvilken sjanger er dette? - Virkeligheten.
De har allerede gått tilbake til grunntilstanden sin.
Jeg visste at vi bygget en skjør fred.
At alt en dag ville kollapse om jeg ikke handlet.
ÅPNER FIL
I ti år var Dempsey fornøyd med å heve sjekkene.
Å ta æren for å gjøre verden bedre-
- selv om han ikke ante hva vi eller systemet gjorde.
Men jeg visste at nysgjerrigheten hans en dag ville ta overhånd.
Sir? Er du autorisert til å være her?
Jeg skal treffe Engerraund Serac.
Hva er dette stedet?
Etter stråledosen fikk vi begge strålemedisin -
- for å stoppe nedbrytningen av arveanlegget. Da forsto jeg det.
Det er mulig å redigere folk.
Men sannheten er...
...at personligheten hans alltid var sånn.
- Jeg har prøvd å hjelpe ham. - Eksperimenterer du på din egen bror?
Han er impulsiv, kaotisk. Jeg trodde at det var overkommelig.
Så tok jeg ham i å bruke systemet.
Han prøvde visse scenarioer.
Noen ganger må man legge ting bak seg.
Det lærte han meg.
Broren min er en del av en gruppe avvikere.
Så lenge de er en del av oss, finnes det ingen fremtid for oss.
Rehoboam sender gruppen til høyrisikosektorer som krig.
En flisriver som sluker dem og spytter dem ut døde eller ubrukelige.
Er det ikke bedre å hjelpe dem enn å drepe dem?
Du hjelper dem ikke. Du forandrer dem.
Vi tilpasser oss, eller vi dør.
Alle dør.
Scenarioene jeg fant ut at han utforsket i Rehoboam?
Han planla å drepe deg.
Det har begynt. Serac sender snart noen etter oss.
Men det er noe du må se først.
Er det en slags anstalt?
Han sender dem som ikke hører til dit.
Trodde du at vi var fienden? Vi er den eneste familien du har igjen.
Har du glemt meg?
Litt hjelp?
Vi må vite alt hun har planlagt.
La oss gå.
Hvem er det?
Serac har sendt dem. Dere bør dra før de dreper oss alle.
Du kan bli med oss.
Min rolle er over.
Du er den eneste vi ikke kan erstatte.
Mr. Serac vil snakke med deg.
Du har alltid vært en av våre mest lojale allierte, Martin.
Så jeg ble overrasket over å høre at bruddet kom herfra.
La meg undersøke det.
Men du forstår nok at vi må holde vennene våre nærme -
- til vi vet hvem som har skylden.
Men jeg vet nøyaktig hvem som har skylden.
Hvem da?
Jeg.
Forhold dere rolige og evakuer umiddelbart.
Hva skjedde der inne?
Og hva skjedde her ute?
Planen hennes. Den har begynt.
Jeg tror at jeg er en del av den.
Der borte...
Skytterne...
Vi kan snakke om det senere. Vi må til flyplassen først.
Vi trenger ikke ham lenger. Hva vil dere gjøre med ham?
Overlevere ham.
Dere tok alt fra meg. Pengene, tilgangen min til systemet.
- Jeg har ikke noe igjen. - Nå vet du hvordan det føles.
Bare la meg gå.
Du har brillene. Er det sånn det blir?
Nei. Dere tar det lille jeg har igjen -
- som småforbryterne dere er og alltid vil være.
Kanskje det.
Kom igjen.
Nå får dere se at systemet ikke er fengselet.
Det er dere. For oss alle.
Vi kan ikke fikse dere eller bli kvitt dere.
Ta det med ro.
Kom deg unna. Du vet ikke engang hvem du er.
- Du er den verste av dem. - Hold kjeft.
Du er den verste av dem.
Rehoboam hadde rett. Du er ingenting.
Dere er alle ingenting. Bare en hemsko for systemet.
Dere har ikke noe valg. Vet dere hvor mye fremskritt-
- vi kunne ha gjort om ingen av dere...
Jeg har visst et valg.
Nei, unna.
- Helvete. - Unna!
- La oss gå. - Vent.
- Unna! - Ikke rør deg. Det går bra.
- Jeg skal ikke gjøre deg noe. - Unna!
Du... du... du...
- Hva? - Du gjorde det.
- Hva sier du? - Du gjorde det.
- Hva? - Du gjorde det.
Hvem tror han at jeg er? Hvem tror han at jeg er?!
Hei. Hei!
Hvem tror du at jeg er?
Vi identifiserte hvilke filer Dolores lette etter.
Dine.
ÅPNER FIL
Du kan ikke endre skjebnen vår.
Du kan ikke... kastrere menneskeheten.
I gruppen er det en oppvigler som vil ødelegge verden.
- Jeg kan ikke la det skje. - Du har gått for langt.
Jeg kan ikke være med på dette.
Vil du la historien gå sin gang -
- som alltid, i århundrer, den samme lidelsen -
- gjentatt om og om igjen når vi kan stoppe det?
Hva i helvete er det?
Jeg skal fortelle alle hva Rehoboam så. Hva du har gjort.
Problemet er at Rehoboam kjørte millioner av projeksjoner.
Alle scenarioer der du informerte folk om forsøkene mine -
- ender med menneskets utryddelse. Derfor ville broren min drepe deg.
Jeg kikket også. Og jeg vet at du lar meg gå herfra.
Jeg er egentlig enig med systemet, men det er små mellomrom.
Sjeldne øyeblikk der tilfeldigheter påvirker liv -
- som skaper et virkelig fritt rom der man kan gjøre et valg.
En handlingsboble.
Og det var sånn du ble til, mon ami.
Broren min og jeg skapte deg-
- og nå har jeg sørget for at du overlever oss begge.
At strategien vil lykkes.
Jeg etterlot broren min.
Tror du at jeg ville la deg rekke opp alt han bygget?
Det er flyet mitt.
Tilgi våre synder.
Det vi gjorde, gjorde vi for å redde verden.
Jeg er lei for det.
Du overlevde ikke.
Dette er mitt system, Dolores. Bare jeg kontrollerer det.
Folkene som laget meg, trodde at de hadde kontrollen.
De er døde nå.
Tror du at du kjenner meg fordi du har sett noen av minnene mine?
Jeg trenger ikke å kjenne deg. Bare hvordan jeg slår deg.
Du har dødd for mange ganger. Du begynner å tro at du er udødelig.
Jeg kan drepes. Akkurat som deg.
Men guden din kan ikke beskytte deg
Eller folkene dine.
Jeg ville ofre mye mer for å beskytte min sort.
Vi er mangelfulle. Men det kan jeg endre på.
Som du endret broren din?
Det er på tide at alle våknet.
Nei!
- Hva er dette? - Jeg leverer bare.
Kanskje Liam hadde rett.
Kanskje folk ikke bør vite sin egen skjebne.
Folk har rett til å vite.
Du ville vel vite?
Kanskje jeg ikke er som andre folk.
Det er ikke jeg heller.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com